Verner+Panton


 * VERNER PANTON **
 * FARGERIK, FUTURISTISK OG INNOVATIV**

Ved Kunstindustrimuseet i Oslo finnes en utstilling kalt Design og kunsthåndverk 1905-2005. Hver epoke innen dette tidsrommet har fått sin avdeling, hvor både møbler, tekstiler, sølvtøy og steingods fra ulike designere er presentert. Med ett unntak: Verner Panton har fått en avdeling helt for seg selv, mellom avdeling for skandinavisk design i 40-50-åra og før popmodernismen. Hvorfor?



Pantons design skiller seg ut fra de fleste av datidens nordiske designere. Den neddempede skandinaviske stilen med rene linjer og bruk av naturmaterialer står i skarp kontrast til Pantons fargeeksplosive, organiske og geometriske former. Han brukte lite tre i produktene sine. Plast, metall og glassfiber passet ham bedre. Verner Panton tenkte helhet ved designen sin. Møbler, lamper, veggdekorasjoner og tekstiler designet av hans hånd kommer best til sin rett i selskap med hverandre. Dette, og at designen skiller seg fundamentalt ut fra andre framtredende skandinaviske designere på den tiden, tror jeg er grunnen til at Kunstindustrimuseet har valgt å presentere ham slik de gjør. Han var en popmodernist i feil tidsepoke.

Verner Panton var dansk, født i Gentofte, Fyn i 1926. Her trådte han sine barneår, helt fram til at han som 18-åring flyttet til Odense, for å avtjene sin plikt for folk og fedreland. Fra 1944 til 1947 studerte han til ingeniør i samme by. Han flyttet så til København der han studerte ved Det Kongelig Danske Kunstakademi. Etter endt utdannelse kom han i arbeid for Arne Jacobsen. Her deltok han utarbeidelsen av Jacobsens stol ”Mauren”, nå regnet som et designikon. Et par år senere forlot han Jacobsen. Han reiste rundt i Europa i en folkevognsbuss sammen med kameraten Barfoed. På denne turene knyttet han mange nye kontakter i Europas designverden. I 1955 startet han sitt eget uavhengige tegnekontor. Samme år så hans første serieproduserte design dagens lys. Stolen ”Tivoli” ble produsert av Fritz Hansen, til en restaurant i Tivoli, København.

I denne perioden tar Panton fatt på sitt første store innredningsprosjekt; vertshuset //Kom-igjen Inn// på Fyn. Verner Pantons far drev stedet. Han hadde oppdaget sønnens talent, og engasjerte ham til å designe innredningen; alt fra tak til gulv til betjeningens forklær. I tillegg til Tivoli-stolen ble også Cone-stolen, oppkalt etter stolens koniske form, brukt her. Verner Panton hadde mange oppdrag av denne typen, der han formga hele miljøer, elementene i et rom ble fusjonert ved en gjennomført design. I 1960 ble hotell Astorias restaurant innredet på denne måten av Panton. Men Trondheim var ikke klar for dette, og interiøret ble tatt vekk allerede etter tre år.

1960 ble også året da verden så det første oppblåsbare møbelet, skapt av Panton. Det var en krakk/stol, men flere sammen kunne danne en benk.

Men stolen som Verner Panton først og fremst assosieres med, Panton-stolen, ble satt i produksjon nærmere ti år etter dette, i 1967. Panton hadde skissene klar allerede før sekstitallets begynnelse, men det var vanskelig å få møbelfabrikker til å produsere stolen. Skandinaviske bedrifter mente det var for vanskelig. De så vel heller ikke potensiale i stolen, som brøt så kraftig med datidens typiske skandinaviske design. I Sveits fikk han napp, hos Vitra. Panton flyttet til landet i 1963 sammen med sin kone Marianne. Arbeidet med å tilpasset designet til serieproduksjon tok fire år. Tro om Verner så for seg at stolen skulle være en hit over førti år senere?

Møbler, tekstiler, lamper, veggdekorasjoner - Verner Panton var allsidig. Ett av hans mest ukonvensjonelle design er møbelet ”Living tower”. Fire sitteplasser arrangert vertikalt, nærmest som i etasjer. Hans design kan oppsummeres i Visiona 2, en omreisende installasjon i et ski. Særpreget hans - sterke farger, lek og futurisme i en ukonvensjonell setting - kommer tydelig fram med Living Tower i en framtredende rolle.

media type="youtube" key="dPYk_ELmvHw" height="315" width="560"

Verner Panton ble en anerkjent designer, også i Skandinavia. Han mottok mange priser for forskjellige design. På høyden av karrieren fikk han også tildelt Dannebrogordenens Hæderstegn av dronning Margrete. Likevel hadde karrieren hans en nedgangsperiode på 70-tallet. Design skulle være politisk. Verners lekne design med sterke farger var for optimistisk i post-Vietnamkrig-tiden. Panton trakk seg tilbake til Sveits i denne tiden. Men litt etter litt ble designen hans aktuell igjen. I 1998 planla Verner Panton utstillingen Light and colour i Koldning, Danmark. Han døde tolv dager før åpningsdagen, den 5.september.

//Kilder:// //Sommar: Skandinavisk design, Gyldendal 2003// //Wilhide: The Chair (living with modern classics), Watson Guptill 2000// //http://designmuseum.org/design/verner-panton// //http://blog.verner-panton.de/en/biographie// //http://no.wikipedia.org/wiki/Verner_Panton// //www.youtube.com//

//Bilder på siden tilhører Gauken, fotografert på Kunstindustrimuseet//