Punk

=**Punk**=

Hanekam, nagler, sikkerhetsnåler og fillete klær. Piercinger, militærstøvler og skinnklær. 70/80-tallet. Sterke meiniger om ett eller annet, helst motsatt av det øvrigheter stod for.

Dette er mine første assosiasjoner når jeg hører ordet punk – som i punkere. Tilsynelatende noe fjernt fra en fredelig oppvekst på landet, der felleskjøpdressen kom på hvis været var surt, og med en overbevisning om at alle fulgte gitte lover og regler. Men – ved nærmere ettertanke, tidlig 80-tall – jeg hadde naglebelte som jeg snurret to ganger rundt hoftene, helst over en stram, svart Levis-bukse. Og en ”helsetrøye-vest” over en genser uten opplegg, bare sikksakksøm rundt åpningene. Etter hvert ble de stramme Levis-ene slitne. Noen hull fikk forbli, noen ble lappet med en teknikk og utførelse som hadde skremt enhver håndarbeidslærerinne med god utdannelse, mens andre ble snurpet sammen med sikkerhetsnåler. Til farmors store fortvilelse… Hvor kom dette fra, om ikke fra punken?

Unge mennesker har alltid hatt en trangt til å opponere mot foreldregenerasjonen. Gjennom språkbruk, politiske meninger, musikk og klær finner ungdommene sin identitet. Da uttrykkene må være annerledes enn da foreldrene var unge, har det kommet mange spennende stiler opp gjennom tidene. Punkerne hadde hippiene som sin forgjenger. Et større skifte i ungdomskultur har vel verden sjelden sett.

«Stort verre enn en punker kan ikke et menneske se ut.» Dette utsagnet stod på trykk etter at to jenter prøvde å åpne et punksted i Oslo, like etter Sex Pistols hadde hatt konsert i samme by (juli -77). Safety Pin Club, som lå i Pilestredet, ble stengt etter første åpningsdag, da alle gjestene etter sigende skulle være påvirket av narkotiske stoffer. En ny klubb ble senere startet på samme sted, og dette ble et treffsted for punkere, de fleste inspirert av Sex Pistols` konsert. Og det var ikke bare i Norge Sex Pistols ble forbilde for mange unge.
 * Sex Pistols kommer til Norge**

Punkens opprinnelse kommer fra kunst- og musikkverdenen. Sent -60 og tidlig 70-tall var det hippienes psykedeliske musikk og kultur som regjerte. Etter hvert ble deres klesstil allment akseptert, og ”vanlige” folk begynte også å bruke flagrende kjoler, slengbukser og lyttet til musikken. Punkerne - som gjorde opprør mot samfunnet - måtte også ha et oppgjør med hippiene. I første omgang var det kun på musikkfronten. Det skulle være enkelt og rått. Punkmusikerne kunne egentlig kle seg som de ville, men etter hvert ble de ”uniformerte”. Deres musikk og anarkistiske politiske meninger gjenspeilet seg i klesvalget. I kontrast til hippienes slengbukser ble åletrange bukser innført. Flagrende gevanter ble erstattet med t-skjorter (gjerne med hull og provoserende tekst). Langt, naturlig hår ble erstattet med hanekam eller spikerhår, i knallfarger eller bleket. Ører og andre kroppsdeler ble piercet, gjerne med sikkerhetsnåler. Kunne en få plass til litt kjetting, reimer og en skinnjakke av bikertypen full av nagler, var looken komplett.
 * Punkens opprinnelse**

En del av denne looken kom fra ungdommene selv, men designere og managere ble raskt involvert. Ulike punkrock-band måtte ha sin stil. I England kom //Vivienne Westwood// i kontakt med Sex Pistols, og i Europa ble dette samarbeidet svært viktig for hvordan punken utviklet seg som mote.

I videoen nedenfor kan du høre Sex Pistols musikk, men også se deres og publikums antrekk.

media type="youtube" key="na7A3-UCCYE" height="315" width="420"

Vivenne Westwood hadde i 1970 startet klesbutikk sammen med Malcolm McLaren, hennes kjæreste og partner. Malcolm hadde store motforestillinger mot ”Flower-power”-bevegelsen. De to landet først på design inspirert av ”Teddy-boys”, McLaren hadde stor interesse for tidligere klesstiler. Klærne ble designet og sydd av Westwood. Men trender skifter, markedet forsvant, de måtte finne på noe nytt. Denne gangen henvendte de seg mot rockemiljø og svart underklasse. De døpte butikken ”To Fast to Live, too Young to Die”. Lærantrekk og pornografisk skrift på t-skjortene førte til konflikt med myndighetene. Westwood og McLaren provoserte ytterligere ved å kalle butikken sin for ”Sex”, nå med enda mer hentydning til SM. Dette dannet grunnlaget for deres punk-stil kombinert med tartan-mønster og bilder av en piercet engelsk dronning.

Vivienne forteller her om samarbeidet og hennes forhold til den engelske kongefamilien:

media type="youtube" key="iws_u0mJztI" height="315" width="420"

McLaren regnes som den som bygde opp bandet Sex Pistols. Westwood sydde deres kostymer av lakk og lær med tilhørende rekvisitter. Designeren selv hadde platinablondt hår, lakkskjørt, dr.Marten-boots og nettingstrømper. Kritikere av punkstilen mener at den er konstruert av moteskapere som Westwood. Det var ikke en bubble up-stil, men trickle-down. Vivienne Westwood så ikke på seg selv som en moteskaper den gang, men som en del av punk-miljøet. Hun var en rebell som ville gjøre opprør mot det allment godtatte samfunnet.

Etter noen år gikk Sex Pistols i oppløsning. Punk-stilen ble mer og mer vanlig, mer og mer allment godtatt. Vivenne valgte å forlate punken hun skapte. I Norge var det på tidlig 80-tall blitt vanlig å se punkinspirerte klær i butikkene. Lovlydige, tensing-syngende og diskodansende norske ungdommer ikledde seg naglebelte og nettingvest, lappet hull med sikkerhetsnåler og tok på seg en skinnjakke av bikertypen. Den eneste som syntes at stilen var forferdelig, var farmor…

//Punkerne mente at de var et produkt av 70 -tallets "bruk og kast" mentalitet, de som hittil var blitt trampet på. Det var punkerne som brukte slagordet, "No future". Til å begynne med var det relativt få norske punkere, men de var meget synlige i bybildet. Et av budskapene var at enhver kunne uttrykke seg selg. Uansett evner og kunnskap. Det gjaldt såvel musikk, bildekunst og litteratur. Punk-musikken var primitiv, støyende garasje-rock, og musikerne brukte ofte få akkorder. Punkerne ville uttrykke oppgjør og forakt over penheten og borgerskapet,men det var vanskelig å bli tatt på alvor i et tiår hvor stort sett alle ungdomskulturer slo igjennom. Punkerne ville ikke gjøre samfunnet om mot en bestemt retning.De ville bare ta avstand fra det i påkledning og livsstil. Mange av punkerne oppfattet seg selv som anarkister. Kjersti Kilde: "Ung i 70'erne" Jens Emil Nielsen.//

[]

[]

[]

[]

[|http://www.wikipedia.org]